În secolul al 17-lea, deși înconjurată de dușmani,
Spania încă domina lumea.
Rege era Filip al IV-lea, "Regele Planetă",
iar teritoriile sale erau guvernate, cu o mână de fier, de favoritul său,
Conte-ducele de Olivares.
Flandra, America, Filipine,
o parte a Italiei și nordul Africii,
Portugalia și coloniile sale, alipite și ele,
dar în Flandra, într-un lung și crud război,
a fost scris să se dea bătălia pentru supraviețuirea imperiului.
Un imperiu susținut de armate de specialitate
al căror principal suflet erau veteranii
temutelor regimente de infanterie ale Spaniei.
Aceasta este povestea unuia dintre ei...
CĂPITANUL ALATRISTE
Traducerea by Monica Sincronizare și adaptare DVD by DeNVer
Flandra. Iarna anului 1622
Aici, Conte!
Conte, acoperă-ne!
Retragerea!
Stai lânga mine, Conte.
Ține-te de cămașa mea.
Mori, câine catolic!
La naiba.
Lope.
Fiul meu...
Fiul meu, Diego...
Fiul meu, Diego. Fiul meu.
Don Diego Alatriste, respectând dorința tatălui meu,
care a pierit, odihnească-se-n pace, pe meleagurile ereticilor,
vă trimit pe fratele meu, Inigo, pe care nu am mijloacele necesare de a-l întreține.
Știe operațiile matematice, știe să citească și să scrie,
e ascultător și învață repede,
deși e într-un fel visător și încăpățânat.
Madrid, un an mai târziu
Așa cum știți, tatăl meu ar fi vrut ca el să studieze,
să meargă la universitate, dar el vrea să devină soldat.
Mă rog că mila lui Dumnezeu și onoarea dumitale să nu permită asta.
Ana Balboa,
Ońate, Guipuzcoa.
Ce literă e asta?
"M".
Ești posac astăzi, don Francisco.
Cum merge treaba cu memoriile?
Cred că Filip ce Mare și preferatul său Olivares
s-au șters la fund cu ele.
Tot e o mare onoare.
O onoare pentru fundul său regal.
Era hârtie de calitate, costă O jumate de ducat topul,
din cea mai bună sursă.
Circulă zvonul că Olivares începe să te stimeze.
Da.
Chiar îmi dă permisiunea să locuiesc în Madrid.
Are nevoie de versurile tale.
Naiba să te ia, căpitane!
Ești mai bun ca prieten, decât ca dușman.
Așa se spune.
Scuzați-mă, domnule de Quevedo.
Prietenii mei și cu mine ne întrebam dacă aceste versuri vă aparțin...
"Aici zace, în negru mormânt închis, fără viață și condamnat,
cel ce și-a vândut sufletul pentru profit,
și a sfârșit în moarte fără faimă și nume."
"În negru mormânt închis..."
Erau mai bune dacă erau ale mele. Nu-i așa, Inigo?
Bineînțeles, don Francisco.
În orice caz,
Gongora e atât de ramolit încât i se dedică epitafuri?
Nu, din câte știu.
Am auzit că don Luis de Gongora se bucură de o sănătate foarte bună.
Așa de bună încât încă scrie cele mai bune poezii din Spania.
Nu-ți irosi oțelul așa de dimineață, don Francisco.
Și pe așa un nimic.
S-a sfârșit cu distracția.
Conetabilul încornorat.
Taci din gură,
sau îți trag eu un șut în fund.
Înapoi la lucru.
Diego, am ceva de lucru pentru tine.
E cineva care are nevoie de tine.
Treabă sigură,
fără riscuri,
cu excepția celor obișnuite, bineînțeles.
Și pentru un preț bun... de împărțit.
De împărțit?
Cu cine?
Urmați-mă.
Doi cavaleri străini.
Vor intra în Madrid singuri, călare, vineri noaptea.
Plata pentru serviciile voastre
va fi de 60 de scuzi în dubloni. De împărțit. De acord?
Mie îmi convine.
Mai trebuie câte trei monezi de aur de fiecare.
Pe care-i veți primi când treaba va fi făcută satisfăcător.
Satisfăcător pentru cine?
Fii mei,
Sunt părintele Emilio Bocanegra,
Președintele Consiliului Inchizitorial.
Cei doi eretici trebuie să moară.
Milă!
Milă pentru însoțitorul meu!
- Lasă-l! - Glumești?
Nimic din toate astea nu e clar.
Ăștia nu sunt simpli eretici.
Îi putem ucide în altă zi.
Ne vor reîntâlni.
Diego, ești în mare încurcătură.
Îmi pot imagina.
Veștile se vor răspândi curând și tot Madridul va fierbe.
Și acum la subiect.
Cine te-a plătit?
Oamenii.
Nu mă enerva, Diego. Care oameni?
Asta aș vrea să știu și eu, Excelență.
Nu le-am văzut fețele.
Dar însoțitorul tău în ambuscadă? Nici fața lui n-ai văzut-o?
Așa cum știe Excelența voastră, întotdeauna vânez singur.
Diego, ăsta nu e un interogatoriu al Inchiziției.
Bine, depinde de tine.
E capul tău în joc, nu al meu.
Dar, așa din curiozitate...
Știi pe cine aproape ai ucis noaptea trecută?
Nu, Conte. Vă dau cuvântul meu.
Te cred.
Atunci de ce nu i-ai omorât?
Am avut un presentiment.
Sire, lucruri de o gravitate extremă s-au petrecut noaptea trecută.
Prințul de Wales și Ducele de Buckingham
au intrat în Madrid incognito.
Voiau să fie primiți de Majestatea Voastră.
Au fost aproape omorâți într-o ambuscadă.
Am ordonat o investigație pentru a găsi vinovații.
Sire, această vizită neașteptată ne obligă să luăm o decizie
cu privire la o posibilă căsătorie a surorii dumneavoastră,
Prințesa Maria, cu Prințul de Wales.
Am convocat Consiliul de Stat
și Comitetul Teologilor ca să vă informeze despre opinia lor.
Fandează!
Continuă!
Nu ești prea bun.
Haide, fandează!
Ce e, Inigo? Arăți de parcă ai văzut o fantomă.
Nu, nu.
Lumea spune că prințul englez a fost atacat.
Ei bine,
Știe lumea și cine a făcut asta?
Se spune că au fost hoți.
Oamenii au prea multă imaginație.
Du-te și cumpără niște vin.
Brută ce ești.
Ajută-mă să mă ridic.
Nu pot să merg.
Cum o să ajung acasă?
O să te duc eu.
Sunt foarte grea?
Nu.
Cum te cheamă?
Inigo Balboa.
Pajul Căpitanului Diego Alatriste.
Îmi plac soldații.
Pe mine mă cheamă Angelica.
O să ții minte?
Sigur că o să țin minte.
Sper.
Poți să mă pui jos acum.
Sper că știți ce faceți.
Știu, nu-ți face griji.
Îndepărtează oamenii aceia.
Nu-l omorî încă pe acel Batriste... Latriste, sau cum l-o fi chemând.
- Dar, doamnă... - Am planuri pentru Inigo.
Am nevoie de căpitanul acela să aibă grijă de el până la momentul potrivit.
Apoi poți să-l omori.
Da, căpitane, e o comedie.
Plătită de Olivares pentru regină.
Și don Rafael aici prezent va juca în ea.
- O mare onoare. - Și vei fi plătit
sau va intra la socoteală pentru favoruri viitoare, ca de obicei?
Nu știu nimic de favoruri. Azi e deja ieri, mâine urmează să vină.
Pentru prezent Olivares a promis 500 de reali.
O comedie...
Nu e specialitatea ta.
- Cum îndrăznești? - Nu, căpitanul are dreptate.
Dar dacă săracul Cervantes a încercat una, eu de ce nu pot s-o fac?
Don Francisco, soția mea, marea actriță Maria de Castro.
Și Căpitanul...
Alatriste.
Diego și cu mine ne cunoaștem.
La ce te gândești?
Ar trebui să mă țin departe de femeile căsătorite.
Doar dacă femeia e cea mai dorită femeie din Spania.
Pe asta n-am mai văzut-o.
A trecut mult timp.
Aproape trei ani.
Mi-ai lipsit.
Nu și în Italia.
S-a terminat prost. În final s-a măritat cu altul.
Am auzit.
Te-ai schimbat, Diego.
Poate că îmbătrânesc.
Sau poate e din cauza băiatului care stă la tine.
Știi că-mi place să știu totul.
E fiul unui prieten care a murit în Flandra.
I-am promis să am grijă de el.
Și?
Mi-e frică să nu ratez asta, Maria.
Toate ți se întâmplă când ești copil.
O să te descurci.
Ești un om bun.
N-aș fi așa sigur de asta.
Ai puține relații cu oamenii.
Maria, e timpul! Pregătește-te!
Nu-ți face griji, continuă.
E un om rezonabil.
Câștig mulți bani pentru el.
Și merită?
Sunt o femeie practică.
Trebuie să mă gândesc la viitor.
La dracu cu viitorul.
În viitor toți vom fi morți.
Diego Alatriste, te arestez în numele Inchiziției.
Luați-i armele.
Căutați-l de arme ascunse.
Curat.
E curat.
Îngenunchează.
Fiule, ești un trădător și un imcopetent.
Cu scrupulele tale inoportune
ai ajutat inamicii Domnului și ai Spaniei.
Fapte pe care le vei plăti cu cele mai teribile torturi ale iadului.
Dar mai întâi vei plăti aici, pe pământ, cu trupul tău muritor.
Ai văzut prea multe.
Ai auzit prea multe.
Ai mers prea departe.
Viața ta, căpitane, nu mai valorează nimic.
Ești un cadavru care,
printr-un capriciu al soartei,
încă mai stă în picioare.
Poți pleca.
Liber?
E un fel de-a spune.
Mânia Domnului va ști cum să te găsească.
Lasă ăla deoparte.
Nu te va ajuta la nimic.
N-am venit să te ucid
ci să te salvez de alții. Dar nu știam
că ți-e frică de oi.
Numai când sunt fără păstori.
Ia asta pentru orice eventualitate.
Ciudați păstori.
Nu mai ciudați ca tine.
Atitudinea ta mă întristează, deși mă temeam că așa va fi.
Voi, spaniolii sunteți prea vanitoși și neciopliți.
Vă lipsește finețea.
Poate de aia conduceți lumea...
pentru moment.
Ne vom reîntâlni.
Sper.
Îmi placi, căpitane.
De aceea abia aștept să lupt cu tine.
Când vă convine, domnule...
Malatesta.
Gualterio Malatesta din Palermo.
Cu permisiunea ta.
Era să uit...
O amintire,
ca să mă păstrezi pentru totdeauna în gândurile tale.
Ei bine?
Ideea a fost a Părintelui Emilio Bocanegra.
Secretarul regelui a recrutat asasinii și i-a plătit.
Înțeleg.
Altceva?
Unul din ei e un veteran din Flandra,
un protejat al Contelui de...
Poți pleca.
Asta ne va uni pentru vecie.
Niciodată nu te vei putea elibera de mine.
Aș muri pentru tine.
Într-o zi s-ar putea s-o faci.
Inigo.
Trebuie să fii atent.
Pentru un bărbat, frumusețea unei femei se sfârșește întotdeauna în tiranie pentru el.
E legea vieții.
Nu vă cunosc.
Mă vei cunoaște.
Vreau să faci ceva pentru mine.
Ai grijă de căpitan, am nevoie de el în viață.
Ar trebui să te omor acuma, cât mai ești un copil.
Ce părere ai?
L-am cumpărat de la un pictor sevillian care lucrează pentru rege.
Se spune că poate picta numai capete,
dar eu cred că are talent.
Bine...
Să trecem la afaceri serioase.
O persoană importantă vrea să te vadă.
E o problemă gravă?
Ar putea fi.
Bine...
Probabil am văzut și mai rele.
Nu. N-ai văzut mai rele ca asta.
Nu ai cale de scăpare din asta.
E Conte-ducele de Olivares.
Fii mai sincer cu el decât ai fost cu mine.
O să încerc să fiu.
Vei fi.
Apa aceea era rece ca moartea, Excelență.
Da...
Dar tu n-ai tremurat nici o clipă.
Am tremurat în interior, ca toată lumea.
Eu nu sunt toată lumea.
Sunt grande de Spania.
În luptă toți suntem egali.
Te înșeli, Alatriste. Nici măcar în luptă
nu suntem egali.
N-a fost asta voința Domnului. Ar trebui să știi asta.
Dacă te duci să-l vezi pe Olivares, cumpără-ți niște cizme noi.
Bine...
Am pierdut mai mult decât suficient timp cu tine. Am treburi de făcut.
Și nu uita de cizme.
Dacă nu ai bani, cere-i majordomului meu.
Mulțumesc.
"Căpitan" e o poreclă, presupun.
Da, Excelență.
Văd că ai luptat în Neapole și Flandra,
și împotriva turcilor la Levante
și pe Coasta Barbară.
O viață lungă ca soldat.
De la treisprezece ani, Excelență.
E adevărat că ai salvat viața unui anume călător englez
când însoțitorul tău era pe cale să-l omoare?
Scuzați-mă, Excelență, nu-mi amintesc.
Ar fi foarte bine pentru tine dacă ai face-o.
Ca și numele celui care te-a recrutat, de exemplu.
Mă tem că nu pot.
Am o memorie foarte proastă.
Înțeleg...
Cheamă-l pe don Luis de Alquezar.
Se pare că, don Luis, acum câteva zile a fost organizat un complot
pentru a le preda o lecție la doi domni englezi.
În calitate de secretar al Majestății Sale,
și de om familiarizat cu birocrația curții,
poate că ai auzit ceva despre asta?
Mă tem că nu vă pot fi de mare ajutor, domnule.
Va trebui să fii.
Poate biserica...
Biserica e vastă.
Poate te referi la părintele Bocanegra?
Excelență, eu...
Ai dreptate, don Luis.
Bunul părinte e un om sfânt.
Așa cum știm cu toții.
Spune-mi...
Cizmele tale indică lipsa banilor sau aroganța soldățească?
Amândouă, Excelență.
După cum vezi, don Luis,
domnul Alatriste e și sărac și arogant.
Dar în același timp pare să fie
curajos, discret
și demn de încredere.
Ar fi mare păcat dacă vreo nenorocire ar cădea pe capul său.
Eu nu doresc asta. Îmi imaginez că ești de acord cu mine.
Bineînțeles, Excelență.
Dar cu genul de viață pe care îmi imaginez că o duce domnul...
Batriste... sau cum l-o fi chemând,
se expune pericolului destul de des.
Nimeni nu poate fi considerat responsabil.
Firește, don Luis.
Ca să te punem la adăpost de orice neplăceri, am luat decizia
ca de azi înainte să-ți servești regele
în Indii.
Oameni ca dumneata sunt necesari acolo.
Poți să te pregătești pentru călătorie.
Iar dumneata...
Fostul dumitale general, Ambrosio Spinola,
vrea să câștige noi bătălii pentru noi în Flandra.
Ar fi politicos din partea dumitale să fii omorât acolo și nu aici.
O să țin minte asta, Excelență.
Vino cu mine.
Timp de patru ani lungi
Am studiat harta aceasta în fiecare noapte.
Știu fiecare port,
fiecare canal, fiecare estuar, fiecare fortăreață...
Flandra îmi provoacă insomnii.
Și totuși încă n-am fost acolo.
E capătul lumii, Excelență.
Când Domnul nostru a creat Flandra, a luminat-o cu un soare negru.
Un soare eretic
care nici nu te încălzește nici nu usucă ploaia ce te pătrunde până la os.
E o țară ciudată,
locuită de oameni ciudați care se tem de noi și ne urăsc,
și nu ne vor da pace niciodată.
Provoacă mai mult decât insomnii.
Flandra e iadul pe pământ.
Fără Flandra nu mai rămâne nimic, căpitane.
Avem nevoie de acest iad.
Breda, 1625 După un an de asediu spaniol
Sunt aproape acum, blestemați să fie!
O să ne lase fără boașe cu minele lor.
Stai aplecat!
Fii de curve!
Ai găsit ouă?
Da.
Câte?
Două.
Vin.
Neîndemânaticule! Dă-mi-l.
Am auzit că ai primit o scrisoare din Indii.
Da.
Și cine ți-a scris, dacă îmi dai voie să întreb?
Angelica de Alquezar.
Alquezar...
Un nume care ne aduce ghinion.
Aproape l-am ochit.
Dă-mi pâinea aia.
L-ai ochit sau nu, la naiba?
Acuma nu.
Dar își scoate capul câteodată.
O să fiu pregătit data viitoare.
Rahat!
Portughezule, vezi dacă poți să-l faci să iasă.
Olandezule!
L-ai omorât?
Un nemernic mai puțin...
Alt olandez
mort în păcat.
Așa cum vei fi tu când te vor ucide.
Ce-ai spus?
Pe mine nu mă duci, oricâte cruci îți tot faci.
Voi portughezii sunteți toți pe jumate evrei.
Vrei să mori?
Căpitanul!
Aduc ordine.
Poate că acești domni au ceva de spus.
Nimeni nu are nimic de spus.
Eu am.
Am trei lucruri
a-i spune căpitanului Bragado.
Primul, nu-mi pasă cu cine lupt.
turci, olandezi sau cine i-o fi făcut.
Și celelalte două lucruri?
Al doilea, nu ni s-au dat haine și suntem îmbrăcați în zdrențe.
Înțeleg.
Și al treilea?
Al treilea și cel mai important...
Stai acolo.
Al treilea e că, acești domni
nu și-au primit plata de cinci luni. Cinci luni!
Nimeni nu și-a primit plata.
Nici voi, domnilor, nici eu.
Nici mareșalul de front, nici Generalul Spinola.
Am crezut că stau de vorbă cu spanioli, nu cu germani.
Numai soldații altor națiuni își cer plata în avans.
Care sunt ordinele?
Trebuie să coborâți în tuneluri.
Sulf!
Copons lipsește.
Sebastian!
Unul e destul.
Diego!
Breda s-a predat.
Scuipă afară.
Breda s-a predat.
Ceva pradă este?
Nu.
Madrid, zece ani mai târziu
Excelență.
Sunt Inigo Balboa. M-ați chemat.
Pentru Căpitanul Alatriste.
Urgent.
Portul Caleta, Cadiz Debarcarea veteranilor din Flandra
Haideți!
Mamă!
Ce faci aici?
Fiule, am vești tare proaste.
Tare proaste!
Ia te uită cine-i aici.
Am crezut că ești la Madrid.
Am o scrisoare de la palat.
De lucru?
Așa se pare.
Dacă ai nevoie de noi, știi unde ne găsești, Diego.
Nu o deschizi?
Pentru ce? Mereu vor același lucru de la noi.
Ce mai faci?
Rău.
Arăți bine.
Cum stau treburile pe la curte?
Nu mă pot plânge.
Cum a fost călătoria?
Agitată. Am dat peste o flotilă olandeză și, ei bine...
știi că nu-mi prea place să lupt pe mare.
Știu.
Spune-mi,
ce s-a întâmplat în Madrid în absența mea?
Se pregătește un război cu Franța.
Am auzit.
Don Francisco s-a însurat cu o văduvă.
Doamne, nu!
Și Velazquez a terminat "Capitularea Bredei".
Ai văzut lucrarea?
A schimbat steagurile cu lănci.
Și a îndulcit expresiile într-un fel.
Dar e o pictură minunată. O să-ți placă.
Sunt sigur de asta.
Altceva?
Angelica de Alquezar
s-a întors în Spania.
Vor fi morți, și nu puțini.
N-am decât două mâini.
Patru.
O să mai vedem asta.
De ce?
Am spus c-o să vedem.
Care-i treaba?
Sunt doar un intermediar. Guadalmedina are detaliile.
Dar nu vor fi bani puțini.
Plata e privată, dar comanda e regală.
Ce onoare!
Cu așa personaje sus-puse implicate,
se pare că cineva a furat mai mult decât ar fi trebuit.
Ai fost plecat prea mult timp, căpitane.
Cineva întotdeauna fură mai mult decât ar trebui.
Așa e.
Ne vedem mai târziu.
Sigur.
Vasul se numește "Virgen de Regla".
Are o încărcătură de 2000 de lingouri de aur nedeclarat.
Cei de la vamă nu vor avea nimic de spus?
Constat că ești cam naiv în seara asta, Diego.
Mita ține gurile închise și deschide mințile.
Asta îi include și pe curtenii cei mai sus-puși.
Planul e ca înainte de descărcarea
oficială de la Sevilla, vasul
va ancora departe de mâl și aurul va fi transferat pe un vas flămând,
numit "Niklaasbergen".
Și presupun că, pentru ca aurul să ajungă la rege,
vasul flamand va trebui abordat. Am dreptate?
Ce-mi place la tine e că nu e nevoie să-ți explic lucrurile de două ori.
Și odată ce aurul ajunge la rege,
unde va pleca de acolo?
Nu te înțeleg.
Întreb, Excelență,
dacă aurul se va duce pe lucrările la Palatul "Buen Retiro",
sau se vor plăti datoriile către soldații ce mor în Flandra,
sau vor muri în Franța?
Bei prea mult, Alatriste.
Cuvintele nu costă mai nimic.
Ce i-ai spus?
Cum, Teodoro,
fac bărbații complimente drăgăstoase femeilor?
Că dacă ești îndrăgostit, îmbraci o mie de minciuni în adevăr,
și nu numai atât.
Da, dar cu ce cuvinte?
E ciudată insistența dumneavoastră, doamnă.
"Ochii aceștia," am spus,
"aceste minunate orbite sunt lumina cu care văd și proprii mei ochi..."
Și, "Coralul și perlele gurii tale cerești...''
Cerești?
Aceste lucruri sunt noțiuni de bază pentru toți cei ce iubesc și doresc.
Ai gusturi proaste, Teodoro.
Mă dezamăgești.
Calitățile Marcelei sunt depășite numeric de defectele ei.
Nu e o persoană curată în interior... Dar nu aș vrea ca tu
să n-o mai iubești, deși ți-aș putea spune niște lucruri...
dar să nu mai vorbim despre farmecele ei sau despre lipsa lor.
Vreau s-o iubești și să te căsătorești cu ea.
Acum, dacă crezi că ești un expert în dragoste, sfătuiește-mă.
Și iubește-o pe Marcela așa cum e.
Am o prietenă
care nu are liniște pentru că s-a îndrăgostit de un bărbat de condiție umilă
și ar fi dezonorant pentru ea să-l iubească.
Dar dacă l-ar pierde ar fi măcinată de gelozie.
Iar el, nebănuind dragostea ei, e timid
și o tratează cu respect.
Bună, băiete.
Ai crescut.
Ești bărbat acum.
Am crezut că ești mort.
Poate că sunt.
Asta nu m-ar susprinde.
Cred că ne vom mai întâlni.
Fii sigur de asta.
Și atunci vom vedea dacă ești viu...
sau mort.
Nu i-ar fi mai simplu
să îl omoare?
A trecut mult timp.
Foarte mult.
Ce ai făcut în toți acești ani?
Am omorât eretici
și am scris versuri.
Versurile astea merită citite?
Nu, nu prea cred.
Dar a fost singurul mod în care te puteam imagina.
Văd că încă știi să vorbești unei femei.
Am crezut că n-o să te mai văd niciodată.
Lumea zice că încă ești cu căpitanul acela.
Bineînțeles.
Am planuri pentru tine, Inigo.
Problema e că...
și eu am planuri pentru tine.
Teodoro,
tu pleci.
Și eu te iubesc.
Plec pentru că ești crudă.
Mă cunoști doar, ce-aș putea face?
- Plângi? - Nu.
Am ceva în ochi.
E cumva dragoste?
Da, asta trebuie să fie.
A fost acolo un timp, acum s-a dus.
Plec, doamnă, dar sufletul meu rămâne.
Trebuie să plec fără el. N-am făcut nici un rău
iubindu-te pentru că frumusețea ta e însuși stăpâna sufletului meu.
Poruncește-mi, pentru că sunt al tău.
- Ce tristă zi! - Plec, doamnă, plec,
dar sufletul meu rămâne.
Plângi?
Nu, am ceva în ochi,
așa cum era și în ai tăi.
Lacrimile mele te-au făcut să plângi.
Așa trebuie să fi fost.
O mie de lucruri copilărești am pus într-o cutie pentru tine.
Iartă-mă, așa a trebuit.
De-o vei deschide,
să spui, ca și cum ar fi trofeele unei victorii,
"Diana a pus aceste lucruri aici,
cu ochii plini de lacrimi."
Ți-a plăcut piesa?
Ai fost minunată.
Ai văzut ce mi-a trimis regele?
O să ceară ceva în schimb.
Nu vorbi așa despre regele tău.
Da,
e regele meu.
Dar sunt regi și regi, și ăsta unul ar trebui să guverneze.
Într-o zi te vor ucide, iubirea mea.
Poate.
Soțul meu e pe moarte.
Îmi pare rău.
Da, săracul de el.
Și când va muri, va trebui să mă recăsătoresc.
Nu-mi place să trăiesc singură.
Și mă gândeam...
că tu ai fost primul bărbat pe care l-am cunoscut...
Maria, sunt sărac lipit.
Eu o să vin cu banii și tu cu restul.
Și...
admiratorii tăi?
Diego, sunt o actriță și încep să îmbătrânesc.
Spania e plină de fete tinere dornice să-mi ia locul.
Am nevoie de prieteni care să mă protejeze.
Dacă ne-am căsători,
l-aș omorî pe primul bărbat care s-ar apropia de tine, indiferent cine ar fi.
Eu aș sfârși la spânzurătoare și tu din nou văduvă.
Nu fi așa demodat.
Oricum ce-ți pasă ție?
Tu nu ești îndrăgostit de mine.
Ce știi tu?
Faceți loc!
"Astfel în această zi,
această sentință se citește prizonierului,
iar mâine va fi scos din închisoare pe un măgar
și dus în Piața Sfântului Francisc,
unde o spânzurătoare va fi înălțată pentru această ocazie,
și aici va fi spânzurat de gât până când va muri.
Așa am ordonat să se facă dreptate."
Semnează stăpânul nostru, regele.
Ai nevoie de ceva?
De sfatul tău.
Am nevoie de oameni pentru o treabă.
Curajoși și discreți.
Toți de aici sunt așa.
Poți avea încredere în ei.
Problema e că toți sunt condamnați pentru mulți ani.
Îi pot elibera pe toți.
Cu excepția ta.
Îmi pare rău.
Păcat.
Ei bine...
Moartea e numai o formalitate.
Am treburi de făcut.
Ne vedem pe plajă.
Nu merg.
De ce nu?
Inchiziția e pe urmele mele.
I-au arestat deja pe fratele și pe tatăl meu...
Tortură...
Nu pot suporta...
Nu au nimic împotriva ta.
Ai fost soldat și ești nevinovat.
Luis Pereira, te arestez în numele Sfântului Oficiu.
S-a făcut voia Domnului.
Dumnezeu nu are nimic de-a face ca asta.
Nimic!
Ai întârziat.
O problemă m-a reținut.
O problemă de sânge?
Ce voiai să-mi spui?
Pare că te grăbești.
Poate că nu-ți place compania mea.
Nu, am ceva de rezolvat.
Ar trebui să știi că ai niște prieteni incomozi.
Prieteni care sunt dușmanii prietenilor mei.
Căpitanul Alatriste
e treaba mea.
A mea personală.
Rămâi cu mine.
Nu pot.
Nu trebuie să mergi la întâlnirea asta.
Nu trebuie?
Spune-mi de ce.
Pentru că nu mă pot căsători cu un mort.
Grupul acesta va pleca primul și va aborda pupa.
Și conducătorii? Cine vor fi?
Sebastian la provă, eu la pupă.
Din partea mea, e bine.
Mă bucur.
Nici un prozonier nu va fi luat.
Nu va fi nici o pradă.
Și nici unul din voi...
în nici un caz, nu va coborî în cală.
Noroc.
Ambuscadă!
Adăpostiți-vă!
Rahat!
Am întârziat. Scuze.
Diego...
Suntem niște proști.
Maica Domnului!
Diego.
Nu se poate.
Și tu?
Nu.
Păcat.
Da.
Trebuia să încerc.
Știi asta, nu-i așa?
Da, știu.
Toți iubim o dată.
Sau de mai multe ori.
Și apoi într-o zi, se termină.
Și asta e tot.
Așa de simplu?
Așa de dificil.
Uite ce e, Inigo...
Ea va fi loială celor ca ea.
Și eu a lor mei.
Chiar așa?
Explică-mi asta.
Angelica de Alquezar e preocuparea mea.
Prea bine.
Stai jos.
Ai ei n-o să permită asta, chiar dacă ea ar vrea.
Ea are obligațiile ei.
Ce vrei să spui cu asta?
Că și eu le am pe ale mele?
Doamne! Există reguli.
Ce reguli?
Cele ale unui căpitan care nu e căpitan?
Sau cele ale unei săbii de mercenar care-și omoară până și prietenii?
Presupun că ne vom revedea la Madrid.
Ia te uită.
Dacă nu e chiar Căpitanul Alatriste!
Văd că actele tale de caritate
se extind și la vizitarea bolnavilor.
Sunt un bun catolic.
Ai venit să mă omori?
Sau aștepți ca urmările ultimelor tale aventuri
să te ajungă din urmă?
Nu e nevoie să-mi spui nimic.
Știu prea bine cine e în spatele acestei afaceri.
Atunci...
să începem.
Aș aprecia mult dacă ai încerca să folosești pistolul acela sau sabia.
Nici o șansă.
Chiar nu te poți ridica din pat?
Haide, căpitane.
Vorbești ca o călugăriță de la Sfânta Clara.
Nu-ți lasă conștiința să te tulbure.
Ai dreptate.
Spune-ți rugăciunile.
Nu-mi pierd vremea niciodată cu asemenea prostii.
Dă-i drumul.
Să ai o zi bună, Domnia ta.
Majestatea Sa dorește să vă dăruiască acest lanț.
Trebuie să aștept toată ziua?
De ce ești îmbrăcată ca un bărbat?
Eu știam că e interzis.
Ai fi vrut să vin noaptea în fustă cu crinolină?
Mai ai resentimente față de mine?
S-ar putea să-ți fi salvat viața.
În timp ce-mi trădam apropiații?
Și eu am pierdut pe unii din apropiații mei. Atunci suntem chit.
Nu e același lucru, Angelica.
Nu.
Dar sunt sigură că nu m-ai chemat doar să mă cerți.
Zilele trecute,
-Ai spus... -Știu ce am spus.
Și mențin acel lucru.
Dar ești de acord că nu va fi simplu.
Știu.
Bănuiesc că știi că sunt damă de companie a reginei
și că ține la mine.
Unde vrei să ajungi?
Este un post vacant de locotenent secund în Garda Regală...
O să intru în Garda Regală când va fi timpul.
Dar timpul acela nu e acum.
Dar pentru ce e timpul acum?
Acum e timpul să fii liberă, Angelica.
Liberă de toate obligațiile, și eu de ale mele.
Este un loc unde am putea pleca.
Mâine un galion pleacă spre Neapole.
Va lua și pasageri.
Nu face asta. Nu mă pot gândi.
Am vorbit cu regina și postul e al tău.
În doi sau trei ani ai putea ajunge căpitan...
N-ar mai trebui să ne ascundem de oameni.
Neapole?
Da.
Împreună.
Inigo, trebuie să accepți postul.
Nu.
Atunci nu a mai rămas nimic de spus.
Din acest moment ești mort pentru mine.
Doamne! E frig al dracului!
Da, așa e. Îți îngheață și sufletul.
Uite ce am devenit, căpitane.
Suntem acum o țară de cerșetori, ce-am fost odată centrul universului.
Blestem ziua în care mi-am pus până în serviciul lui Olivares,
tiranul ăsta, descendent din evrei, care suge toată seva Spaniei.
Calmează-te.
Spui să mă calmez?
N-ai auzit veștile despre războiul din Franța?
În timp ce Cardinalul Richelieu își împinge regele în fața armatelor sale,
Olivares l-a trasformat pe-al nostru într-un rege de ceremonie,
în timp ce el jefuiește săracii și umilește nobilii.
Haide, don Francisco.
Infanteria noastră are nevoie de bani, nu de un rege să-i conducă.
De banii pe care nobilii "umiliți" îi cheltuie pe petreceri și partide de vânătoare.
Iar despre săraci, ce pot să spun?
În Spania, sărăcia a fost mereu la ea acasă,
indiferent cine guvernează, conte-duce sau Fecioara Maria.
Deci acuma îl susții pe Olivares?
Haide, don Francisco.
Ne știm de prea mult timp pentru asta.
Da, e adevărat.
Scuzele mele, căpitane.
Știi că nu am gândit asta.
Da, știu.
Ia-mă de braț, pământul e înghețat.
Ai ceva vești despre Inigo?
Da.
Dar n-o să-ți placă.
E o piesă foarte valoroasă.
Aur pur din Indii.
Nu l-am furat, puteți fi liniștită.
Vă cred dar, chiar și așa...
Nu vreau să-l cumpărați, doar să-l schimb pe un colier.
L-ați putea schimba pe mai multe coliere.
Poate, dar eu n-am nevoie decât de unul.
Dar veți pierde la schimb.
Așa fac eu afaceri.
Un colier pentru o doamnă...
Așa e.
Doamna respectivă trebuie să fie...
cu adevărat frumoasă. Am dreptate?
Aveți dreptate.
Cu atât mai bine. Asta simplifică lucrurile.
Nu vreau să abuzez de încrederea dumneavoastră...
dar aș greși dacă aș presupune
că cu acest dar
domnia voastră vă gândiți la, să spunem...
un viitor alături de această frumoasă doamnă?
Nu.
Nu ați greși.
Atunci numai acesta poate fi potrivit.
Bună dimineața, Diego.
Putem vorbi?
Putem.
Sunt împuternicit să-ți dau un avertisment.
Păi, aici sunt.
Trebuie să-ți schimbi iapa, Diego. Șeaua e ocupată.
De cine?
Nu pot să-ți spun.
- De cine? - Nu.
Am întrebat de cine!
Nu-ți pot spune, Diego.
Te implor să nu mergi mai departe.
Cine spune asta?
Cineva care poate.
N-o să mă cert cu Excelența voastră. Lăsați-mă să trec.
Nu poate și nu vrea să te vadă.
Asta mă voi lămuri singur.
Ți-ai ruina viața pentru o actriță?
Ocupația ei nu contează pentru mine.
Va trebui să mă omorî mai întâi.
Dă-te la o parte,
sau o voi face.
Albă, Varela, Sessa și don Fadrique i se opun acum.
Chiar și Guadalmedina s-a îndepărtat de el.
Ceasul lui Olivares a sosit. Zilele îi sunt numărate.
Trebuie să te ții departe de conspirațiile de la curte.
Donează 100.000 de ducați pentru războiul din Franța.
Asta îl va satisface pe rege și-l va liniști pe tiran,
care până la acest moment trebuie să fi auzit de acțiunile tale.
Prudența e acum cea mai bună politică.
Conte-ducele ne-ar putea strivi
și nimeni n-ar mișca un deget să ne ajute.
Nici măcar regina.
Nu ești un grande de Spania.
Dar tu vei fi în curând.
Ca și copiii tăi și copiii copiilor tăi.
Regina vrea să te căsătorești cu Contele de Guadalmedina.
Inigo, trebuie să te informez despre o problemă gravă.
Regina și unchiul meu vor să mă mărite cu Contele de Guadalmedina.
Inima mea îți aparține numai ție. Dacă mai vrei să fugim la Neapole,
vino la noapte la casa mea. Servitoarea mea te va aduce la mine.
Evident că, în ciuda a ceea ce am spus,
nu ești mort pentru mine.
Inigo, mi-e frică.
Dacă nu fugim acum, vom avea numai nenorociri.
Vom merge într-un loc unde să nu ne găsească niciodată.
Un loc în care nu vom însemna nimic.
Nimeni.
Doar tu și cu mine.
Vom trăi în păcat.
Nu există păcat, Angelica.
Niciodată n-a fost vreunul.
Ei sunt păcătoșii.
E doar o femeie, căpitane.
Nu fac asta pentru ea, ci pentru mine.
Regele e regele...
Regele e un fiu de curvă.
Ar trebui să pleci din Madrid.
Regii sunt răzbunători, eu știu bine asta.
Guadalmedina e grande de Spania
și tu ți-ai încrucișat sabia cu el...
Mâine îmi voi cere scuze. Sper să le accepte.
Chiar dacă le acceptă,
ar trebui să pleci din Madrid.
Și tu la fel.
Circulă niște zvonuri...
Da, e adevărat.
Am scris recent niște versuri care ar putea complica lucrurile...
Dar sunt prea bătrân să mă ascund, mai ales de asta...
Noroc, căpitane.
Și ție.
Diego,
Știi că nu vorbesc prea mult.
Da.
Plec acasă.
Cu ce am pus deoparte vreau să cumpăr niște pământ și să-mi caut o nevastă.
Vino cu mine dacă vrei.
Au fost mai mult decât câteva cuvinte.
"O rege al nostru, catolic și sfânt,
Făcut de Dumnezeu, zeu pe pământ,
Un simplu bătrân, cinstit și sărac
Să-ți facă o rugă, umil s-a-nchinat.
Cerului mă-nchin, dar gura nu poate să tacă,
Și zelul meu mi-e singura răsplată.
Un nobil ministru aveți Majestate,
ce nu dorește decât a voastră suveranitate...
Sire.
Privește Filip, rege cu mare renume,
Deschide-ți inima și un fiu adă pe lume.
Iar de cel ce neobosit săracilor le fură pâinea,
Îl vinde pe Domnul, și țara ți-o vinde,
Eliberează-ne!
Eliberează-ne, Sire, de tot acest rău.
Amin.
Dar tu vei fi un grande de Spania,
și copiii tăi...
și copiii copiilor tăi.
Copiii tăi...
și copiii copiilor tăi...
Diego...
Don Francisco a fost arestat azi noapte.
Închisoarea Sfântul Marco.
S-a terminat.
Ar fi trebuit să păstrăm aurul pentru noi.
Poate.
Presupun că voi domnilor
sunteți familiarizați cu legile jocurilor de noroc.
Atunci nu trebuie să văspun că pedeapsă pentru neplata datoriilor este moartea.
Foarte bine, atunci.
Aste e situația...
Domnul Balboa datorează 200 de ducați și spune că nu-i poate plăti.
Mai spune că nu-i pasă dacă îl omorâm.
Totuși, am auzit că domniei tale
i-ar păsa dacă l-am omorî.
Da, mi-ar păsa.
Atunci toți avem de câștigat. Domnul Balboa,
în ciuda voinței lui,
va rămâne în viață
și noi ne vom recupera banii, dacă, binențeles, domnia ta
vei plăti datoria.
E posibil oare?
E posibil.
Nu suntem experți în bijuterii.
Acceptăm numai monezi.
Ca astea?
Sebastian...
Ce?
Diego, îți datorez o explicație.
Vino la gangul de la Las Minillas.
Ești arestat, Diego!
Dezarmați-l.
Predă-te sau te omorâm.
Numai o întrebare, Martin.
Cu cine se va consola văduva ta după ce terminăm aici?
Poftim?
Încornoratule!
Martin...
Ce plăcere să te văd luptând, căpitane.
A trecut ceva timp. Mi-ai lipsit.
Da, ție și târfei care te-a născut.
Sic transit gloria mundi!
Distracția s-a terminat.
Diego.
Ești în viață?
Cred că da.
Nu tuși, nenorocitule,
o să sângerezi până mori.
Nu ai vorbit serios, nu-i așa?
Ce?
Ce ai spus.
Că aș fi încornorat.
Binențeles că nu.
Am spus-o ca să te enervez.
Doar mă știi.
Mereu mi se întâmplă la fel...
Rahat!
Mor.
Martin.
Te-ai oprit vreodată să te întrebi
de ce sfârșim mereu prin a ne omorî între noi?
Viața de căcat.
Diego, m-au obligat să fac asta.
M-au obligat să fac asta.
Te așteptam, băiete.
Să mergem.
Numai un moment.
Dacă ești amabil...
Te întorci la cină?
Nu știu.
Știi că nu mai e nimic după moarte, nu?
Da.
Aste e problema.
Așa cum vă imaginați, don Luis,
serviciile mele aduse regelui nu au fost lipsite de costuri.
Excelență, toată lumea cunoaște dedicația voastră adâncă
pentru păstrarea reputației monarhiei noastre
și apărarea dreptei credințe. De aceea am hotărât
ca zestrea nepoatei mele să fie în întregime la dispoziția voastră.
Așa cum veți vedea, Excelență, am inclus și
minele de argint din Tasco, pământurile din Aragon...
Excelență, cu privire la Căpitanul Alatriste...
Excelență...
Nu.
Nu vreau să moară.
Dacă-mi permiteți, Excelență,
Am o idee.
"Spania l-a ucis și l-a întemnițat
pe el care a fost sclavul sorții.
I-au jelit invidiile, una câte una,
națiuni străine împreună cu a noastră.
Mormântul său, campaniile în Flandra
și epitaful său, luna însângerată."
"Și epitaful său, luna însângerată."
Se spune că închisoarea Sfântul Marco e cea mai rece din toată Spania.
Da, așa se spune.
Vă mai amintiți de mine?
Da.
Domnul Malatesta a spus că dacă moare primul, să vă dau asta.
A mai spus că mă puteți păstra și pe mine dacă doriți.
Mulțumesc.
Nu va fi necesar.
Cum doriți.
A fost o plăcere să vă revăd pe amândoi.
Și noi pe dumneata.
Madrid Spitalul celor bolnavi de sifilis
Diego, ce faci aici?
Voiam să te văd.
Ar fi trebuit să mă însor cu tine.
Ce se petrece?
E arestat în numele regelui.
De ce e acuzat?
De spionaj pentru Franța.
Nu puteți intra. Excelența sa e în Italia.
Am venit s-o văd pe contesă.
Ce faceți aici?
Am venit să vă cer o favoare.
Am nevoie să-i dați această scrisoare Conte-ducelui de Olivares.
Am încercat s-o duc eu, dar nu m-au lăsat să intru în palat.
E în legătură cu Inigo.
E la galere de un an.
Mulțumesc, Excelență.
Nu-mi spune "Excelență".
Urăsc asta.
Inigo îmi spunea mereu Angelica.
Nu plângeți, doamnă.
Excelență, nu plângeți.
Inigo e puternic.
Va supraviețui.
Trebuie să plâng, căpitane.
Trădarea e o pată ce nu se iese cu timpul.
Iuda s-a spânzurat dar eu nu sunt așa de curajoasă.
De aceea plâng.
Îi voi da scrisoarea conte-ducelui.
Onoarea și reputația Spaniei s-au pierdut, căpitane.
Domnul Dumnezeu nostru
ne-a părăsit.
Excelență...
Nu este altă explicație.
Totul e o nenorocire.
Casale ar fi trebuit cucerită,
Turin salvată, Arras ușurată de datorii, și catalanii și portughezii
n-ar fi trebuit să se răzvrătească împotriva regelui lor.
Acesta e cel mai nenorocit an pe care l-a văzut monarhia.
Excelență, scrisoarea pe care v-am trimis-o...
Da.
Scrisoarea.
Am citit-o.
Dar dovezile sunt neconcludente.
Tânărul e un spion francez.
Excelență...
Dar nu e totul pierdut.
Richelieu e bolnav
și olandezul vrea pace.
Dacă trupele cardinalului...
E orfanul unuia din soldații voștri, eu l-am crescut...
Am spus tot ce aveam de spus, căpitane.
Poți să te retragi.
"Scrisoare pentru cardinal..."
Excelență...
"Domnule...
Scrisori din Flandra..."
Excelență!
Priviți în ochii mei.
Inigo Balboa.
Regele te-a grațiat.
Să mergem acasă, baiete.
Rocroi. Luna mai, 1643
Regimentul de infanterie Cartagena după opt ore de lupta
Foc!
Ochiți!
Foc!
Spania!
Lăncile!
Nu mai scrii?
Nu, nu mai scriu.
Scrisul ăsta...
nu-l uiți niciodată?
Nu.
Soldat.
Domnule.
Tu ești...?
Alatriste, Excelență.
Îmi amintesc.
Nu eu te-am răsplătit cu opt monede de argint
pentru ca i-ai salvat viața unui sergent major la Nordlingen?
Au redus răsplata la patru, Excelență.
Bine, bine...
Ghinion, soldat.
Da, ghinion, Excelență.
Bragado!
Diego...
Dacă nu mai pot, continuă tu.
Domnilor.
Ducele de Enghien
Consideră că ați luptat cu o vitejie nemaipomenită.
De aceea
vă oferă o capitulare onorabilă.
Vă puteți păstra
steagurile
și puteți pleca
în formație.
Ce hotărâți?
Spuneți-i Ducelui de Enghien că apreciem cuvintele sale,
dar acesta e un regiment spaniol.
Diego...
Mai departe nu pot merge.
Inigo.
Povestește faptele noastre.
Veteranii, în avangardă!
Soldații cei noi, în ariergardă!
Nu a fost cel mai cinstit om, sau cel mai pios, dar a fost viteaz.
Numele lui a fost Diego Alatriste
și a luptat cu regimentele de infanterie în Flandra.
Când l-am cunoscut eu, supraviețuia în Madrid făcând treburi murdare,
adesea oferindu-și sabia, pentru patru gologani altora
care nu aveau nici priceperea și nici curajul lui...